2024.07.20. 13:00
A járványok megváltoztatják a történelmet
Háromkötetes művet írt a Szegedi Tudományegyetem nyugalmazott professzora arról, hogy megváltoztatják-e például a járványok a történelmet. Az Együtthatás – Reprezentációk főcímű, 2019 és 2024 között megjelent monográfia-füzér az 1400-as évektől kezdve vizsgálja a 19. század végéig az emberiség történelmét, ekkor voltak a súlyos járványok. – A természet is cselekvő, rombol és épít is, akárcsak az ember, tehát kettőjük kölcsönhatásában alakul a történelem – véli Pászka Imre.
Fotó: Sahin-Tóth István
A pestis volt az első biológiai fegyver? A Rákóczi-szabadságharc leveréséhez hozzájárult egy baci? A természeti, biológiai és epidemiológiai csapások is elvezethetnek a társadalom felbomlásához? E kérdéseket is feszegeti Pászka Imre, az SZTE nyugalmazott szociológia professzorának háromkötetes műve – írta lapunkhoz eljuttatott közleményében az SZTE.
![](https://cdn.delmagyar.hu/2024/07/wV_IFFGC6RBky_WWj1saBpDMQTQQFNksbNEJ-0EATwI/fit/800/533/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzE0OWEwYjg2OTBiNjQ5YjlhZjk5OWI5MjA4NGQyMWFl.jpg)
Az 1400-as évek elejétől a 19. század végéig „a lehűlés korszakát” élte az európai emberiség. Ezt a „kis jégkorszakot” vizsgálja az Együtthatás – Reprezentációk főcímű, 2019 és 2024 között megjelent monográfia-füzérében Pászka Imre. A természeti tényezők meghatározása után fokozatosan közelít az emberi és társadalmi tényezők, a létfenntartási nehézségek felé. Az eddig a klímakutatók által elhanyagolt térségre fókuszál: A Kárpát-medence a természet és a történelem műhelyében.
A „kis jégkorszak” a földrajzi felfedezések, a reformáció, az ipari forradalom, de a pestis és a kolera-járvány időszaka is.
A Krím-félszigetről, a Kaffa nevű városból hurcolták be a Földközi-tenger kikötőibe a genovai kereskedők-hajósok a fekete halál néven ismert pestist. A pestisjárvány az akkor 70 milliós Európa lakosságának soraiból egyes becsélések szerint, 25 millió áldozatot szedett.
A Kárpát-medencét később érintő pestisjárványok hatása szintén jelentős, a kórokozó emberáldozataival hozzájárult például a Rákóczi-szabadságharc bukásához.
– Az 1831-es kolerajárvány idején az akkor még ismeretlen organizmus ellen használt, de tiltott szerekről és álhírekről is tudunk, köszönhetően a kolozsvári, majd szegedi, később budapesti professzor, Rigler Gusztáv kutatásainak – fűzte hozzá a szerző.
Más elemzőkkel ellentétben Pászka Imre figyelte a felgyógyultak adatait is. Így tudta megmutatni az óvintézkedés tudatosságát, az orvosi és intézményi hatékonyságot például az 1848-1849-es szabadságharc idején a kolera járvány elhárításakor.
A járványok megváltoztatták a lokális és a nagyobb térség lakóinak bevett, megszokott életvitelét. Sőt, már az athéni pestis idején, Kr. e. 431-425 táján – a járvány egyik túlélőjeként – a történetíró Thuküdidész látta, hogy az miként okozhatja a társadalom felbomlását. Boccaccio a Dekameronban leírja a menekülés ösztönének elhatalmasodását a firenzei pestis idején, amit átélt.
– Az ókori és középkori példákat párhuzamba állítottam a Francis Fukuyama által említett, a modern polgári, liberális demokráciákat fenyegető veszélyekkel – összegzett Pászka professzor. Ezzel emelte ki, hogy a természeti, biológiai és epidemológiai csapások is elvezethetnek a társadalom felbomlásához. Országos járványok és természeti csapások nagyon ritkák, e jelenségek jobbára lokálisak. Ám hozzájárulhatnak a helyi közösségek, a társadalom felbomlásához.
További részletek olvashatóak az SZTE hírportálon.