2024.05.05. 17:30
Méltatlanul támadták a Tisza szabályozóját
Korának egyik legnagyobb, országos jelentőségű vízmérnöke volt a makói születésű Herrich Károly – nevéhez köthető a Tisza szabályozása. Születésének tavaly volt a 205., halálának pedig a 135. évfordulója, emléktáblát mégis csak most kapott a városban. Persze nem véletlenül merült csaknem feledésbe: méltatlanul bár, de a közvélekedés őt hibáztatta az 1879-es szegedi árvíz miatt.
A folyószabályozás miatt holtágak is kialakultak – például Mártélynál. Fotó: Török János
Itt született Herrich Károly (1818-1888) vízépítő mérnök, aki az Alföld árvízmentesítési munkáit vezette – olvasható azon az emléktáblán, ami április végén került fel a Szegedi utca 4. alatti háztömb falára Makón. A szakember természetesen nem a modern épületben nőtt fel, hanem abban, amelyik régen ugyanitt állt és amelyikben a város első gyógyszertára, az Isteni gondviselés is működött. Édesapja, Herrich János ugyanis patikus volt; ugyanitt egyébként az Isteni gondviselésnek is van emléktáblája.
Megemlékezés civil ötletből
Munkásságára a Délmagyarországban 5 évvel ezelőtt hívtuk fel a figyelmet először. Ekkor az azóta elhunyt Medgyesi Pál, a megyei mérnökkamara alapító elnöke méltatta, felvetve az emléktábla ötletét is. Igaz, akkor még arról volt szó, hogy nem tudni, hol született, azaz hol lehetne elhelyezni az emlékjelet. A kérdést a makói Szabó István Antalné oldotta meg, aki patikatörténeti kutatásai során találkozott Herrich nevével. Ő volt az is, aki a város képviselő-testületének hozzájárulását kérte – és meg is kapta – a tábla elhelyezéséhez. Az Alsó-Tisza Vidéki Vízügyi Igazgatóság (ATIVIZIG) ugyancsak az ügy mellé állt, a szellemi háttér megteremtésében pedig Urbancsok Zsolt levéltár-igazgató segített. Magához a táblához Csermák Szilvia önkormányzati képviselő adott támogatást.
![](https://cdn.delmagyar.hu/2024/05/LYde7ZmsNYuWe2tMOH1Q9KVKABBIt4GDwvLpW0KN4dY/fit/1200/803/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzAzZGVkZjQyMjQ1YjQyMWE4ZjhiM2UzZGI3ZmI0YWZm.jpg)
Öt nyelven beszélt
Herrich Károly Pozsonyban végzett líceumot, majd a mai műszaki egyetem elődjén szerzett diplomát. Öt nyelven beszélt, így tanulmányútjai során bejárta Nyugat-Európát. Pályafutásának kezdetéről makói vonatkozású érdekesség, hogy 1839-ben Giba Antallal – ő volt a vármegye és a püspökség mérnöke, a városháza tervezője – együtt mérte fel Cegléd tűzvész utáni rendezését. 1841-ben lett teljes jogú mérnök.
Vásárhelyi örökségét vette át
A Tisza szabályozása 1846-ban indult Vásárhelyi Pál tervei alapján, aki azonban még abban az évben meghalt. A stafétabotot Széchenyi István kérésére vette át Herrich. Az emléktábla avatásakor Borza Tibor, az ATIVIZIG műszaki igazgatóhelyettese azt mondta róla, külföldi tapasztalatokat is felhasználva készítette el a beruházás ütemtervét, költségvetését és természetesen a műszaki megvalósítást is ellenőrizte. A munka végül 17 éven át, még a szabadságharc alatt is tartott; több mint 100 átmetszés készült el, és gondoskodtak az akkori vízszintnek megfelelő árvízvédelemről is.
![](https://cdn.delmagyar.hu/2024/05/7UPmovPq2uzhhWkXASnyBdsA-6K_MNxc-ziCmzmufj4/fit/1200/801/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzY3YjdhNzZkNmQ4NjQwYWU5ODQ3Y2Q5MDJjMmZlYzNl.jpg)
Méltatlan támadások célkeresztjében
Herrich Károly életművére az az árnyék vetült, hogy sokan őt hibáztatták az 1879-es szegedi árvíz pusztítása miatt. Borza Tibor ezzel kapcsolatban azt mondta, ha valaki tanulmányozza a korabeli feljegyzéseket, dokumentumokat, hamar rájöhet, hogy ez igaztalan és méltatlan. Mint fogalmazott, addigra a folyószabályozás kezdeti lendülete megtört, a szakterületre csekély összeget fordítottak és kevés ember foglalkozott csak vele. Herrich már az 1860-as években, több cikkben felhívta a figyelmet azokra a problémákra, amelyek végül a tragédiához vezettek. Pénzt is kért a megoldás érdekében, persze hiába. Végül 61 évesen nyugdíjazták. Ám ezt követően sem fordított hátat a vízügynek, még figyelemre méltó tanulmányokat is publikált – többek között amerikai lapokban. Budapesten halt meg.
A szakma nem felejtette el
Teljesen azért a makói emléktábla kihelyezéséig sem tűnt el a köztudatból. A fővárosban tér és park viseli nevét, és a vízügy is tisztelte munkásságát. A szakirodalomban, a lexikonokban megtalálható a neve, az életrajza, a Duna Múzeum ugyancsak őrzi emlékét, a hozzá kötődő dokumentumokat, sőt, Ágoston István is részletesen ír róla A nemzet inzsellérei című kötetben.
Még egy makói szál Herrich – elsőként – öntözőrendszereket is tervezett az aszályos időkre és ő vezette be a mezőgazdasági vízgazdálkodás fogalmát. Medgyesi Pál öt évvel ezelőtti nyilatkozatában emellett többek között azt is megemlítette, hogy a fiumei kikötő kiépítését is ő kezdeményezte. Érdekes, hogy ennek tervezője, Hajnal Antal ugyancsak makói volt. A Baross Károly vezette minisztériumban biztosan találkoztak és dolgoztak együtt. |