2024.07.24. 21:30
Szanazug magányos kacsája
Fotó: Imre Péter
A pár nappal ezelőtt véget ért gyulai nyaralás emlékei még mindig „kísértenek”, például elutaztam a kisvonattal a Szanazug nevű ismert és népszerű üdülőhely gyulai oldalára, ahol strand, kemping, horgászat, hajókirándulás és többféle vízisport várja a kilátogatókat, lazítani vágyókat. Megebédeltem és leültem a vízparti fedett pavilonban olvasni. Egyszer csak a Körösben úszkáló, általam vadkacsaként azonosított madár – nevezhetjük tőkés récének is – úgy döntött, kiköt, a partra totyogott és elkezdett legelni, csőrével tépni a füvet, ami nem mindig sikerült elsőre.
![Magányosan sétált, evett és pihent Szanazug kacsája.](https://cdn.delmagyar.hu/2024/07/H9kIOjn16faWTJSShxeGie3G6DpVZXB7BG6WyaVCLJs/fit/1200/900/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzJiZGFiNjgxYTQ2ZDQyYjg5Mzk2OTcwY2U4NmUzMDA2.jpg)
Időnként arrébb ment, új területet, friss zöldet keresett, majd a hasára ereszkedve pihent, úgy láttam, szunyókált is kicsit. Őt figyelve a könyvet félretettem, az olvasással megakadtam. Magányos volt, nem láttam a közelben társat, közben hat nagyobb termetű, hosszabb nyakú, fehér lúd úszott át a szembe partról. De ők nem törődtek vele, együtt mentek mindenhová, és igazából ő sem kereste a társaságukat. Pedig közeli rokonok, mindketten a lúdalakúak rendjébe és a récefélék családjába tartoznak, bár ezzel valószínűleg nincsenek tisztában. Ez mentségükre szolgálhat. Az emberek tudják, kicsodák, hogy „rokonok” az utcán szembejövővel, mégis sokszor, nagyon sokszor közömbösek maradnak sorsuk iránt. Mint a történetbe beúszó hat lúd.